Проблемні питання лікування вогнепальних переломів діафізу довгих кісток кінцівок - Корж М.О.; Попсуйшапка О.К.; Литвишко В.О.; Шевченко І.В.; Долуда Я.А.; Губський С.С.; Гриценко А.М.; Міхановський Д.О.; Марущак О.П.; Тохтамишев М.О.; Арутюнян З.А. (My University, 2023)
Через військовий конфлікт в Україні гостро постала проблема лікування вогнепальних переломів, яка потребує нагального розвʼязання. Мета. На підставі власного досвіду визначити першочергові проблеми в лікуванні вогнепальних діафізарних переломів довгих кісток кінцівок та оцінити попередні результати. Методи. Проаналізовано процес лікування та його результати в 128 постраждалих із вогнепальними переломами довгих кісток кінцівок за період 08.2022–08.2023 р. Використано класичні методики клінічного рентгенологічного та лабораторних досліджень. Оцінювання здійснювали за класифікацією АО, яку доповнили новими опціями стосовно дотичних і дірчастих ушкоджень кістки, а також обсягу руйнування прилеглих м’яких тканин. Усім постраждалим рани лікували вакуумною аспірацією, відламки фіксували зовнішніми апаратами виробництва Biomet, Stryker, ТОВ «Ейч Ві Орто», ОРТОПАК. Результати. Аналіз показав, що у 64 (50 %) поранених виникла необхідність проводити додаткові заходи задля збереження або покращення положення відламків: удосконалення геометрії зовнішнього апарата (21 особа) або заміна його на більш досконалий (8), а також перехід на гіпсову пов'язку, ортез (17), та іногді використовували накістковий остеосинтез (18). Висновки. На підставі проведеного дослідження можна стверджувати, що більшість вогнепальних діафізарних переломів довгих кісток (89 %) є багатоуламковими і супроводжуються з руйнуванням переважно периферійно розташованих м’яких тканин. Водночас окістя зі шаром прилеглих мʼязів здебільшого зберігають цілісність, життєздатність і звʼязок із поверхнею відламків. Основним і раціональним методом фіксації відламків за діафізарних вогнепальних переломів слід уважати позавогнещевий остеосинтез стрижневими апаратами. За нашими попередніми даними використання апаратного лікування привело до зрощення відламків у 84 % постраждалих із вогнепальним переломом стегна, 56 % — гомілки, 59 % — плеча і 44 % — передпліччя.
Problematic issues of the treatment of diaphyseal gunshot fractures of long bones of extremities
Keywords: Вогнепальні переломи діафізу; класифікація; способи фіксації відламків; результати лікування